Rytų Guta, Sirija, archyvinė nuotrauka
Iš pradžių atrodė, kad nieko neišeis. Vašingtono ir Maskvos atstovai kalbėjo skirtingomis kalbomis, ir ne tik tiesiogine šio žodžio prasme. Rusijos nuolatinis atstovas Vasilijus Nebenzia kalbėjo argumentuotai, pateikė įrodymus, kad istorija apie cheminio ginklo panaudojimą Rytų Gutoje buvo "cheminis serialas". Tiksliau, dar viena kovotojų nufilmuoto "cheminio serialo serija".
Pasak Nebenzia, Rusija atliko nuosavą tyrimą ir išsiaiškino, kad Sirijoje nebuvo panaudotas cheminis ginklas. Dūmos mieste niekas nesikreipė į ligonines dėl apsinuodijimo chemikalais, nebuvo jokių žuvusiųjų, nėra net užteršto grunto.
Tiems, kas netiki, Rusijos atstovas pasiūlė patiems atvykti ir asmeniškai įstikinti.
"Tegul Cheminio ginklo draudimo organizacija, kuri … pareiškė apie pasirengimą išsiaiškinti, nedelsiant, rytoj atskrenda į Damaską. Ten Sirijos valdžia ir Rusijos kariuomenė suteiks visas sąlygas nuvažiuoti iki tariamo incidento vietos, kur galima susipažinti su situacija", — sakė Nebenzia.
reklama
Jo kalba apskritai buvo labai agresyvi ir įžeidžiama, ir tai suprantama, nes su partnerių veidmainyste reikia kovoti būtent tokiais metodais.
Tiesą sakant, "partneriai" nenuvylė ir čia. Nikki Heili labai reiškė emocijas, pasakojo apie "moteris ir vaikus, kurie rūsiuose slepiasi nuo Asado", apie greitosios pagalbos mašinas, kurias Asadas specialiai bomborduoja. Apie tai yra baisių nuotraukų, kurių ji, deja, nerodys. Apie tai, kaip JTO nuvylė tarptautinę bendruomenę savo neveiklumu, bet JAV pasiruošusios išgelbėti pasaulį ir be Saugumo Tarybos.
Nebuvo pateikta aiškių įrodymų, kad Asadas prisidėjo prie cheminių atakų, JAV netgi nesivargino atskleisti realų motyvą.
Tačiau vėliau netikėtai paaiškėjo, kad Nikki Heili vis dar reikalingi įrodymai. Apkaltinusi Asadą ir Rusiją visomis įmanomomis cheminėmis nuodėmėmis, ji, atrodo, sutiko, kad reikalingas nepriklausomas tyrimas. Aišku, galbūt, pagal Emanuelio Makrono nesenai išsakytą principą: "Mes laukiame Cheminio ginklo draudimo organizacijos tyrimo, tačiau savo požiūrio nekeisime". Tačiau ji pritaria. "Didelė pažanga", pasakytų Trampas.
Toliau — dar daugiau, tokiai pozicijai pritarė ir Didžioji Britanija, kurios atstovė Karen Pirs kalbėjo daug švelniau Rusijos atžvilgiu, nei jos užsienio reikalų ministras Borisas Džonsonas.
"Tik tyrimas gali nustatyti, kas atsakingas už cheminio ginklo naudojimą, ir suteiks galimybę patraukti atsakomybėn kaltininkus. Mes esame suinteresuoti Rusijos pasiūlymu, kad Cheminio ginklo draudimo organizacijos faktų nustatymo misija apsilankytų Dūmos mieste, apsaugota Rusijos pajėgų", — pareiškė Pirs.
Tokiam pasiūlymui pritaria ir pati JTO.
"Kai kurios valstybės išreiškė įtarimus, kad Sirijos Vyriausybė atsakinga už tariamą cheminę ataką. Bet ir kitos valstybės, įskaitant Sirijos Vyriausybę, abejojo šių įsitikinimų patikimumu ir pareiškė, kad išpuoliai buvo suplanuoti, arba tai tebuvo provokacija. Tai dar viena kruopštaus nepriklausomo tyrimo priežastis", — pareiškė JTO generalinio sekretoriaus specialusis atstovas Sirijos klausimais Stefanas de Mistura.
reklama
Todėl šalys šiuo metu dirba dėl suderinto rezoliucijos varianto, už kurį jos ketina balsuoti balandžio 10 dieną. Žinoma, velnias yra misijos veiklos detalėse. Karen Pirs reikalauja, kad ekspertams būtų suteikta visiška laisvė, atrodo, ir Maskva neprieštarauja. Ji neturi ko slėpti Gutoje. Kita vertus, Maskva nori nustatyti objektyvaus ir realaus tyrimo sąlygas ir išvengti tokio varianto, koks buvo Chan Šeichune (kai išvados buvo daromos, pasitelkus kovotojų pateiktas nuotraukas ir duomenis).
Taip pat svarbūs klausimai, į kuriuos turi atsakyti komisija.
Kaip jau minėta, Rusijos pozicija — parodyta dar viena "cheminio serialo serija", tačiau niekas negali uždrausti kovotojams (kurie vis dar yra Gutoje) išpurkšti dirvą cheminiu ginklu, kurį jie turi. Misija turėtų ne tik atlikti grunto patikrinimą, bet ir pasikalbėti su apnuodytais žmonėmis (o juos dar reikia surasti), apžiūrėti žuvusiųjų lavonus (juos taip pat reikia atrasti) ir išsiaiškinti, kas konkrečiai panaudojo cheminį ginklą, aišku, tik tuo atveju, jei jis iš tikrųjų buvo panaudotas.
Šalys jau beveik susitarė, tačiau negalima užmiršti, kad JAV šiuo metu vadovauja nestandartinis prezidentas, "neprognozuojamas" Donaldas Trampas. Pavyzdžiui, Trampas pareiškė, kad jis turi "daugybę karinių veiksmų variantų", kad atsakytų į Dūmos miesto situaciją. Jei amerikiečiai vis dėlto nuspręs bombarduoti, tai ataka įvyks prieš rezoliucijos patvirtinimą — tokiu atveju susidarys keista situacija, kai Nikki Heili pasisakė už tyrimą, o Trampas baudžia "kaltininkus", dar jam nepasibaigus.
Vis dėlto tikėtina, kad dabartiniai Amerikos prezidento pareiškimai yra tik papildomas spaudimas Rusijai derybų dėl rezoliucijos teksto metu. Trampas puikiai supranta atakos padarinius, ypač tuo atveju, jeigu Rusija laikysis duoto žodžio ir pradės numušinėti Amerikos raketas. Taip pasaulis atsidurs ant naujos Karibų krizės slenksčio. Ir visi pajus nemalonų potencialaus branduolinio karo kvapą.
O gal taip ir reikia? Galbūt pasaulis turi pagaliau suprasti ir pajausti, prie kokio scenarijaus gali atvesti agresyvi JAV politika? Galbūt pačiam Vašingtonui reikia atsikratyti iliuzijų, kaip tai buvo padaryta 1962 metais? Ir galbūt tik taip jis gali suprasti, kad reikia nustoti dalinti pasaulį į draugus ir priešus, laikas įžvelgti partnerius?
"Mes nesikišame su savo draugyste. Mes norime normalių, civilizuotų santykių", — pareiškė Vasilijus Nebenzia.
Atrodo, visai nedaug prašo.